POT FI PREVENITE SI CONTROLATE INUNDATIILE?
Data: 16 -31 august 2005
Inundatiile severe cu care ne confruntam in acest an, prin amploare, frecventa si consecinte, au marcat din plin societatea romaneasca. Pretul platit - pana la data la care consemnam - este urias: 24 de vieti omenesti, pagube de cca 24000 miliarde lei numai in perioada 1 - 17 iulie a.c. in 34 de judete, peste 25000 de locuinte afectate, dintre care 3500 distruse si 3000 in pericol sa se darame, cca 329000 ha de teren inundate, sute de tone de cadavre de animale, 375 km de drumuri nationale si 978 km de drumuri judetene, 699 de poduri, 108 km de diguri, 82 de scoli, 20 de spitale, 14 dispensare, 22 de biserici puternic afectate si multe altele. Iata ce inseamna in cateva cifre seci, “costul” viiturii propagate pe Siret in luna iulie. La aceasta se adauga bolile hidrice izbucnite in unele localitati dupa inundatii. Puteau fi prevenite aceste consecinte? Puteau fi controlate mai bine puhoaiele dezlantuite? Sunt cateva intrebari la care vom incerca sa conturam un raspuns in randurile ce urmeaza.
Modificarile climatice
Omenirea s-a confruntat din cele mai vechi timpuri cu dezastre naturale care produc teama si panica: cutremure si alunecari de teren, eruptii vulcanice, furtuni si vijelii devastatoare, inundatii de mare amploare. Referindu-ne la acestea din urma, trebuie aratat ca ele sunt specifice zonelor in care curgerea raurilor are un caracter torential, cu variatii mari de debite in cursul unui an, in stransa corelatie cu regimul pluviometric. Din pacate, regimul de curgere al raurilor din tara noastra se incadreaza in aceasta categorie.
Adeseori, mici paraie pe care le treci cu piciorul in lungile perioade secetoase, se umfla si ies din albii in urma unor precipitatii cu intensitate de peste 30 l/m2, producand ravagii si maturand tot ce intalnesc in cale, cu debite ce depasesc uneori de sute de ori debitele normale. In ultimii ani, severitatea si frecventa acestor inundatii au crescut simtitor, cauza principala constituind-o modificarile climatice ce incep sa-si faca simtita prezenta si pe teritoriul Romaniei. Modificarile climatice se manifesta, la nivel global, prin cresterea temperaturii medii a atmosferei in ansamblul acesteia, prin extinderea zonelor aride si a desertificarii, prin sporirea instabilitatii atmosferice, furtuni si vijelii cu amplitudini extreme, adeseori localizate, inundatii atipice, alternand rapid cu fenomene de seceta. Aceasta instabilitate atmosferica este cauzata de cresterea energiei atmosferei la nivelul globului, ca urmare a unei cresteri generale a temperaturii medii cu cca 0,5 grade Celsius.
Pare o crestere nesemnificativa, dar raportata la masa intregii atmosfere, inseamna o energie suplimentara enorma. Ceea ce este grav, este ca oamenii de stiinta nu pot spune inca cu certitudine la ce crestere a temperaturii globale a atmosferei se va produce o basculare de la actuala stare de echilibru climatic la o instabilitate periculoasa. Aceasta basculare se poate produce la o crestere mica a temperaturii globale a atmosferei, cu 0,6-0,7 grade Celsius, sau se poate produce la o crestere de peste 1-2 grade Celsius a temperaturii globale.
Modificarile climatice incep sa se faca simtite si pe teritoriul Romaniei, prin aparitia frecventa a unor vijelii, prin cresterea amplitudinii acestora, prin fenomene de seceta, alternand rapid cu inundatii puternice, chiar si in perioade ale anului care nu erau caracterizate in trecut prin inundatii de mare amploare. Astfel, in decembrie 1995 Romania s-a confruntat pentru prima oara cu inundatii atipice produse in plina iarna, pe raul Tarnava Mare. Incepand din acel an, ne confruntam periodic cu inundatii in lunile de iarna.
Se constata o crestere a scurgerii apelor in lunile decembrie - martie, ca urmare a cresterii temperaturii si o scadere a resurselor hidrologice in lunile august - octombrie datorita cresterii temperaturii cu 4–5 grade Celsius si diminuarii cantitatii de precipitatii cu cca 34 %. Modificarile debitelor lunare sunt cuprinse intre 22 si 46 %.
Care sunt cauzele acestor modificari climatice?
Cauza o constituie impactul negativ al unor activitati umane, in primul rand legate de arderea combustibililor fosili (carbune, petrol, gaze etc.) in vederea producerii de energie, ardere insotita de emisii de gaze cu efect de sera, care perturba echilibrul ce exista in procesul de emisie si absorbtie a bioxidului de carbon in natura. Emisiile de asa-numite gaze cu efect de sera, in primul rand bioxidul de carbon, vaporii de apa, oxizii de azot, metanul, compusii organici volatili, sunt principalele responsabile de acest efect. Aceste gaze odata ajunse in atmosfera, au proprietatea de a se comporta ca un geam reflectorizant pentru radiatia calorica ajunsa la suprafata Terrei si care este impiedicata sa se reintoarca partial in cosmos de catre acest “ecran reflectorizant” produs de gazele cu efect de sera. Fenomenul cauzat de emisiile de gaze cu efect de sera este mult amplificat ca urmare a despaduririlor de mare amploare de la nivelul planetei, cu precadere ca urmare a supraexploatarii padurilor tropicale, paduri ce au un rol fundamental in absorbtia bioxidului de carbon.
In acest fel, efectele negative se cumuleaza. Pe langa prezenta gazelor cu efect de sera in volum sporit, absorbtia si inmagazinarea acestora in masa vegetala sunt diminuate la randul lor. Principalele activitati umane care au condus la acest efect de sera sunt legate de arderea combustibililor fosili in industria energetica si in motoarele mijloacelor de transport. Daca despaduririle la nivel global au avut un rol agravant pentru incalzirea atmosferei, taierile locale de padure au contribuit la accentuarea inundatiilor si eroziunii solurilor fertile prin coeficienti de scurgere a apei crescuti, fapt care atrage o crestere a intensitatii inundatiilor, ca urmare a pierderii rolului de burete natural al padurilor, de fixare a solului si de absorbtie a unei imense cantitati de apa care poate contribui decisiv la atenuarea fenomenului inundatiilor. Consecinta: cresterea varfului viiturilor si colmatarea suplimentara a cursurilor de apa si a lacurilor naturale sau artificiale. Pierderea de sol fertil, peste capacitatea de refacere a acestuia, constituie o alta paguba, pe langa distrugerile de localitati, obiective economice si pierderi de vieti omenesti. Efectele si pagubele produse pot fi influentate de modul in care se inunda terenul. Inundarea poate aparea ca urmare a propagarii unei viituri pe un rau, prin umflarea apelor acestuia si afectarea caselor amplasate in albiile majore. In ultimii ani, insa, s-au produs nenumarate inundatii ca urmare a unor ploi de mare intensitate si a scurgerii apei direct de pe versanti. In aceasta situatie, volume importante de apa sunt antrenate de pe suprafata versantilor inconjuratori si se scurg pe caile de acces din localitati, incepand dinspre zonele cele mai inalte. Ca urmare a neintretinerii santurilor si rigolelor de pe marginea drumului (infundate cu gunoaie, sau uneori astupate voit), apele ajung cu rapiditate in curtile oamenilor.
Daca in anul 2004 au avut loc preponderent inundatii ca urmare a scurgerilor intense de apa de pe versanti, in anul 2005 inundatiile au fost provocate de cele mai multe ori de viituri propagate pe cursurile raurilor. O caracteristica aparte a inundatiilor din acest an a constituit-o, pe langa intensitatea deosebita a viiturilor, baltirea indelungata a apelor in spatele digurilor sau \n unele zone depresionare, mult timp dupa trecerea viiturilor. In acest context se pun o serie de intrebari.
Sistemul de aparare la inundatii
Cum functioneaza si cum a functionat actualul sistem de aparare la inundatii? Ce invataminte putem trage? Puteau fi prevenite sau diminuate aceste pagube? Cu siguranta ca pagubele puteau fi diminuate printr-o interventie mai prompta si profesionista. Dar sa vedem mai intai cum este organizat actualul sistem de aparare la inundatii si fenomene meteorologice periculoase. Sistemul de aparare la inundatii face parte din Sistemul National pentru Situatii de Urgenta, sistem instituit recent, in anul 2004, dupa modificarea vechiului sistem bazat pe functionarea Comisiei centrale de aparare la inundatii si fenomene meteorologice si hidrologice periculoase, constituita pe langa Ministerul Mediului si Gospodaririi Apelor. Dupa cum spuneam, sistemul a fost modificat in anul 2004, prin Ordonanta de Urgenta a Guvernului nr. 21/2004, aprobata prin Legea nr. 15 din 28.02.2005, privind Sistemul National de Management al Situatiilor de Urgenta.
Modificarile aduse sistemului clasic de interventie in caz de urgenta au fost determinate de proliferarea atentatelor teroriste pe plan international si indeosebi a celor indreptate impotriva intereselor statelor membre N.A.T.O. Astfel de actiuni au avut loc in contextul geostrategic actual caracterizat prin multiplicarea si cresterea gravitatii riscurilor nonmilitare la adresa securitatii nationale, pe fondul accelerarii tendintelor de globalizare si al schimbarilor climatice radicale.
S-a considerat ca sistemul vechi de interventie in caz de urgente, amintit mai sus, nu era suficient de inchegat, iar functionarea sa era temporara, prin activarea abia in momentul producerii situatiilor de urgenta, incapabil sa asigure un raspuns adecvat noilor provocari la adresa securitatii nationale, apararii vietii, sanatatii populatiei, mediului inconjurator, pe timpul unor situatii de urgenta, inclusiv a unor calamitati naturale cum sunt inundatiile.
Ideea fundamentala a noii reglementari consta in infiintarea Sistemului National de Management al Situatiilor de Urgenta, cu functionare permanenta prin unele componente ale sale, care are ca scop prevenirea si coordonarea situatiilor de urgenta, asigurarea si coordonarea resurselor umane, materiale, financiare si de alta natura, necesare restabilirii starii de normalitate. Sistemul National este organizat de autoritatile administratiei publice si se compune dintr-o retea de organisme cum sunt:
- comitetele pentru situatii de urgenta la nivel national, ministerial, municipal, judetean, local;
- Inspectoratul General pentru Situatii de Urgenta;
- servicii publice comunitare profesioniste pentru situatii de urgenta;
- centre operative pentru situatii de urgenta;
- comandantul actiunii.
Comitetul National pentru Situatii de Urgenta este constituit si functioneaza sub conducerea nemijlocita a ministrului administratiei si internelor si sub coordonarea primului-ministru. Inspectoratul General pentru Situatii de Urgenta, ca organ de specialitate al Ministerului Administratiei si Internelor, asigura coordonarea permanenta si unitara a activitatilor de prevenire si gestionare a situatiilor de urgenta prin “centrul operational national”. Acest centru functioneaza permanent (si nu doar in timpul situatiilor de urgenta, asa cum era inainte) si indeplineste functiile de monitorizare, evaluare, instiintare, avertizare, prealarmare, alerta si coordonare tehnica-operationala la nivel national.
Sisteme similare sunt organizate la nivelul ministerelor, pe diferite profile de activitate, precum si la diferite trepte ale administratiei locale.
Etapele activitatii de aparare la inundatii
In functie de gravitatea situatiei, poate fi declarata “starea de alerta”. Gestionarea riscului la inundatii are ca scop reducerea probabilitatii si/sau a impactului potential al inundatiilor. Distingem trei etape principale in activitatile de aparare la inundatii, fiecare caracterizata prin masuri specifice.
Etapa premergatoare unei inundatii este caracterizata prin masuri de prevenire si minimizare a riscului producerii inundatiilor precum si prin realizarea unor lucrari hidrotehnice care sa permita tinerea sub control a fenomenului, atunci cand acesta se produce. La aceste masuri se pot adauga masuri nestructurale, de natura ameliorarii cadrului institutional, avand acelasi scop de a creste eficienta gestionarii riscului la inundatii. Un factor important trebuie sa-l joace educatia si instruirea populatiei, a autoritatilor locale, pentru a fi pregatite in astfel de situatii.
Asigurarea din timp a unor stocuri de materiale si utilaje cu care sa se poata interveni operativ in timp real in cazul producerii de inundatii, este deosebit de importanta.
A doua etapa este o etapa operationala, de interventie in momentul producerii inundatiilor. In sistemele de management de mediu, in etapa implementarii acestuia, o subetapa importanta este legata de capacitatea de raspuns in situatii de urgenta, capacitate care poate fi asigurata prin planificarea din timp a interventiilor necesare, cunoasterea sarcinilor ce revin in astfel de situatii tuturor institutiilor implicate, corelarea actiunilor acestora si insusirea prin exercitiu a procedurilor de interventie, prin participarea la simularea unor astfel de inundatii.
Un rol deosebit il joaca in aceasta etapa, pentru reducerea numarului victimelor si diminuarea pagubelor, existenta unui sistem informational si de alarmare bine pus la punct, prin care populatia sa fie informata din timp in vederea evacuarii din zonele care sunt in pericol de a fi inundate. Evacuarea trebuie sa se faca in zone mai inalte, stabilite din timp, cunoscute de fiecare om.
Cea de-a treia etapa, posteveniment, este legata de inlaturarea urmarilor inundatiilor, activitati de reconstructie a lucrarilor hidrotehnice distruse, asigurarea refacerii locuintelor, a apei potabile, a hranei si a medicamentelor pentru populatia afectata. Foarte importante sunt analiza si imbunatatirea continua a sistemului de aparare la inundatii pe baza invatamintelor trase.
Din pacate, oamenii si autoritatile privesc cu superficialitate aceste elemente prezentate mai sus, aproape imediat dupa ce inundatiile au trecut.
Poate aceasta atitudine este indusa chiar de modul in care inundatiile se produc si sunt percepute. Daca in timpul fenomenului oamenii sunt puternic impresionati si inspaimantati, mai ales daca acesta se produce noaptea, imediat ce apele se retrag si soarele straluceste din nou pe cer, natura re\nvie rapid, iar oamenii uita necazurile prin care au trecut, mai ales cei ce nu au fost direct afectati.
Daca in timpul inundatiilor factorii de decizie sunt gata sa faca parca totul pentru prevenirea inundatiilor viitoare, la scurt timp dupa trecerea acestora, prioritatile legate de prevenirea inundatiilor trec undeva spre coada listei.
De la teorie la practica
Desigur ca inarmati acum cu toate cunostintele teoretice, putem sa ne intrebam cum s-a intervenit in cazul inundatiilor produse in acest an in Banat, pe raul Timis si in Moldova, pe raul Siret.
In primul rand trebuie subliniat faptul ca aceste inundatii s-au caracterizat prin propagarea unor viituri cu volum deosebit de mare pe raurile Timis, respectiv Siret, dinspre amonte spre aval. Cu toate ca amploarea acestora a fost foarte mare, spre deosebire de inundatiile rapide produse de unii torenti de munte sau prin scurgeri de pe versanti ( greu de avertizat, si cu timpul de interventie foarte scurt), in cazul inundatiilor din acest an de pe Timis si Siret, avertizarea s-a putut face din timp, cu anticipari de multe ore. Aceasta oferea ragazul necesar atat oamenilor ca sa se puna la adapost din calea puhoaielor, cat si specialistilor, pentru a “controla” propagarea viiturii cu ajutorul constructiilor hidrotehnice existente.
Legat de inundatiile din Banat, pe baza analizei unor specialisti, a fost identificata o solutie care ar fi putut diminua pagubele. Aceasta a fost sugerata chiar de natura, la inundatiile din anul 2000, cand apele aceluiasi rau Timis au rupt digul de pe malul stang si au inundat o zona mult mai putin locuita, astfel incat partea dreapta a raului, unde se aflau un numar important de asezari, a fost ferita de inundatii. Practicarea voita de aceasta data in anul 2005, a unei brese controlate in digul de pe malul stang, ar fi redus pagubele produse. Din pacate, apa a facut singura acest lucru, dar pe malul drept, inundand un numar mare de localitati. Baltirea indelungata a apelor in zonele joase si aparitia asa-numitei “mari a Banatului” au indus nenumarate probleme suplimentare si au surprins autoritatile neinformate asupra disponibilitatii unor stocuri de pompe. In treacat spus, in anul 2001 Romania a ajutat Ucraina cu pompe in timpul inundatiilor de pe raul Tisa. In cursul acestor evenimente, modul de actiune al autoritatilor a pus in evidenta si o lipsa de familiarizare cu noul sistem national pentru situatii de urgenta.
In timpul inundatiilor de pe Siret, o situatie deosebita a fost creata de evacuarea unui debit extrem de mare, de cca 4300 m3/s, din acumularea Calimanesti, timp de mai multe ore. O analiza postinundatii ar trebui sa arate daca acest lucru nu putea fi prevenit printr-o pregolire din timp a lacului si in cel mai rau caz evacuarea in aval a unui debit mai mic sau egal cu debitul viiturii intrate in lac.
Un exemplu pozitiv il reprezinta mobilizarea locuitorilor si autoritatilor din localitatile situate in apropierea Galatiului, care printr-o interventie energica si sustinuta, prin amplasarea de saci cu pamant si nisip in zonele vulnerabile, au reusit sa reduca pagubele. Prezenta autoritatilor in teren s-a facut mai mult simtita la inundatiile din Moldova, decat in cazul celor din Banat.
Inundatiile din acest an au pus in evidenta mai multe neajunsuri si elemente importante:
- necesitatea valorificarii experientei specialistilor din domeniul mediului si apelor in astfel de situatii, in scopul luarii unor masuri eficiente in timp real si in cunostinta de cauza. Astfel de specialisti se formeaza in ani si ani de zile si intamplator sau nu, inundatiile s-au produs la cateva saptamani dupa schimbarea unor oameni cu experienta, cu altii mai putin experimentati, la nivelul autoritatilor bazinale de ape;
- neaplicarea celor mai potrivite solutii de control al viiturilor pe parcursul propagarii acestora;
- capacitatea scazuta de interventie in faza operativa a inundatiilor corelat cu lipsa de echipamente necesare, cu existenta unor stocuri insuficiente de materiale si utilaje de interventie, lipsa de informatii privind disponibilitatea unor astfel de echipamente;
- slaba educatie a populatiei pentru a face fata unor astfel de evenimente, corelata uneori cu o alarmare nu indeajuns de eficienta;
- insuficienta, pe de o parte, a lucrarilor hidrotehnice necesare controlului inundatiilor si intretinerea si exploatarea necorespunzatoare a unora dintre cele existente, pe de alta parte;
- utilizarea ineficienta a unor lucrari de aparare la inundatii si aplicarea necorespunzatoare a reglementarilor de exploatare la ape mari ale acestor lucrari;
- antrenarea si implicarea insuficienta a specialistilor din institutele de cercetare si proiectare la actiuni de asistenta tehnica;
- tendinta de politizare a inundatiilor, in locul cautarii unor solutii tehnice, cu toate fortele disponibile.
Masuri care se impun
Cele constatate mai sus impun masuri. Printre cele mai importante sunt:
- actualizarea strategiei de aparare la inundatii, in sensul realizarii unei “gestiuni a riscului la inundatii” si adaptarea acesteia la actualele provocari ale modificarilor climatice, la noul sistem national pentru situatii de urgenta, inclusiv armonizarea cu sistemele moderne de management al mediului;
- trecerea pe primul plan a activitatilor de prevenire, minimizare a riscului producerii inundatiilor si de diminuare a impactului negativ al acestora. Avem \n vedere echiparea corespunzatoare a bazinelor hidrografice cu lucrari hidrotehnice pentru controlul inundatiilor, in special prin crearea de zone inundabile controlate, programe ample de impadurire si promovare a bunelor practici agricole in contextul utilizarii durabile a acestor resurse, imbunatatirea cadrului legislativ si institutional;
- preluarea experientei unor tari dezvoltate in ceea ce priveste introducerea unor sisteme nationale de asigurare la calamitati, in corelare cu elaborarea hartilor de risc la nivelul localitatilor si amplasarea sau reamplasarea in timp a obiectivelor supuse riscului la inundatii;
- promovarea urgenta a programelor DESWAT si WATMAN initiate de M.M.G.A., in scopul modernizarii sistemului informational si de alarmare la inundatii;
- realizarea unei capacitati de raspuns si interventie rapida si moderna in momentul producerii inundatiilor;
- promovarea unor activitati de instruire a autoritatilor si populatiei si efectuarea de exercitii sistematice de alarmare;
- asigurarea resurselor umane, materiale si financiare necesare gestionarii riscului la inundatii;
- promovarea unei initiative romanesti pe langa Uniunea Europeana, in vederea introducerii in acquis-ul comunitar a unor reglementari privind gestiunea riscului la inundatii si cooperarea internationala, inclusiv prin constituirea unor sisteme rapide de interventie. Precizam ca in legislatia europeana de mediu nu exista nicio directiva, regulament sau decizie referitoare la acest aspect, cu exceptia unor referiri generale facute in directive cadru “apa”;
- pregatirea din timp a unor planuri, mijloace de transport si spatii de cazare pentru situatii de urgenta la nivelul judetelor;
- modernizarea dispeceratelor de urgenta si utilizarea pe langa acestea a unor colective de specialisti in domeniu.
Catastrofele naturale abatute asupra tarii noastre in acest an reprezinta un semnal, in ceasul al doisprezecelea, pentru includerea intre prioritatile tarii a problemelor legate de pregatirea noastra pentru a face fata acestor provocari ale secolului XXI, modificarile climatice, insotite de fenomene extreme: secete si inundatii, ploi torentiale localizate si uscaciune in zone din imediata apropiere, furtuni si vijelii devastatoare, alaturi de zone caracterizate prin calm atmosferic, calduri nemai\ntalnite iarna si temperaturi joase in toiul verii.
Credem ca initiativa AGIR de a prelua aceste dezbateri poate contribui in mare masura la rezolvarea unora dintre problemele actuale grele cu care ne confruntam si sa ofere un camp fertil pentru dezbaterea unor idei si solutii pe aceasta tema, propuse de corpul de elita al inginerilor din Romania.
Raspunsul final la intrebarea pusa in titlu poate fi acela ca prin promovarea unor masuri corelate la nivel national si international ar putea fi diminuate frecventa si intensitatea inundatiilor, iar prin punerea la punct a unui sistem eficient de gestiune a riscului la inundatii, fenomenul ar putea fi controlat in mult mai mare masura decat in prezent.
Alte articole
![](https://www.agir.ro/pictures/thumb_mic_articol/1182.jpg)
![](https://www.agir.ro/pictures/thumb_mic_articol/1176.jpg)